Resync: Xenzai[NEF]
I tidligere episoder.:
Jeg vet hva vi må gjøre. Vi må samle familien og besøke søsteren min.
Kjenner du til det som skjedde ved Coyote Sands?
Når farmoren din har en drøm, bør man ta den alvorlig.
Far lette etter informasjon om et regjeringsprosjekt på 60-tallet.
-Om du vet noe... -Det var da marerittene hans begynte.
Han skrek på nettene.
Dokumentene omtaler medisinsk forskning ved Coyote Sands.
Far var der.
-Der er det. -Peter og jeg skal dit.
Nathan og Claire møter oss. Du må være med.
Vår historie begynner her.
Fortiden må forstås før vi griper an fremtiden.
Vil dere ha svarene? Så grav. Alle skal få vite sannheten.
Dette er galt. Å grave opp disse gravene...
-Hvorfor skal vi gjøre det? -Mor har sine grunner. Gi henne tid.
-Kom igjen. Gi ham en sjanse. -Hvorfor?
-Se hva han har gjort oss til. -Han vet, og skammer seg.
Han er jo her, eller hva? Han trenger vår støtte.
Han har sjarmert deg. Tenk ikke på det. Det skjer oss alle.
Jeg prater med henne.
Hva gjør vi her, mamma?
Du sa vi skulle finne søsteren din. Vi visste ikke at du hadde en søster.
Vi må få noen svar. Hva skjedde her, mamma?
FEBRUAR 1 961
Angela? Angela og Alice Shaw.
Bra. Det var alle.
Velkommen til Coyote Sands. Jeg heter dr Chandra Suresh.
Bli med meg. Ta dere en matbit.
Lekeplass. Matsal. Spillerom.
Vi viser filmer hver kveld. Og verdens beste popkorn!
-Du har en morsom aksent. -Du også.
-Så hvor kommer du fra? -Bombay i lndia.
Jeg reiste langt for å møte og hjelpe dere. Her bor dere.
Foreldrene deres er der borte. Dr Zimmerman viser veien.
-Hvorfor har de våpen? -Foruroligende.
Men dette er ikke noe fengsel. Vaktene skal beskytte dere.
Kom og pakk ut.
Jeg ser dere fikk melk og kjeks.
-Vi ville ønske dere velkommen. -Velkommen til Crapola Sands.
Jeg er Charles Deveaux. Han heter Daniel Linderman.
Gutten med brillene heter Bobby Bishop.
Jeg trodde ikke gutter fikk være på jentenes rom.
Bobby ville si at han synes du er vakker.
-Nei. -Synes du ikke at hun er vakker?
Vi ville bare si hei.
Jeg liker ikke dette. Jeg vil hjem.
Vi har jo pratet om dette. Det blir moro, som en leirskole.
Nå pakker vi ut.
-Det er bare leker og bøker. -Du sa "Pakk det du trenger".
Du trenger klær, Alice.
Hvor mange ganger har du lest "Alice i Eventyrland"?
Jeg vil reise hjem. Det vil du også. Skoleballet nærmer seg.
Dette stedet får marerittene mine til å forsvinne.
Ingen mer skriking?
Det jeg har er genetisk, så det angår oss alle. Hele familien.
Hvem tok deg med og så "Tornerose"?
Hvem ga Jackie Jacobs franske mansjetter da hun stjal hårspenna di?
Jeg kommer alltid til å være der for deg. Jeg lover.
Men du må være der for meg også.
Der ser du. Alt kommer til å bli bra.
-Mamma? -Min søster, mine foreldre...
De døde her, alle sammen. Hvis vi ikke samles og skværer opp,-
-er jeg redd historien vil gjenta seg.
1961 var en annerledes tid.
Kennedy var president. Alle var patrioter.
Da regjeringen sa de kunne lege oss, trodde vi på det.
-De internerte oss her. -Hva hendte her?
Jeg vet ikke. Jeg overlevde. Men ikke Alice og familien min.
Hvorfor er vi her?
Du kunne ha fortalt dette på en restaurant. Hvorfor graver vi her?
Jeg har drømt om søsteren min.
Levende.
Det er ulogisk, men det pleier drømmene mine å være.
De er forvirrende, men jeg tror jeg må se henne med egne øyne.
Jeg må finne levningene og begrave henne på rett vis.
Du burde fortalt om dette stedet, og at du hadde en søster.
Jeg ville spare dere for smerten. Jeg får beskytte dere.
Det får du absolutt gjøre.
Dette er mitt mareritt. Jeg ville ikke fortelle om min lidelse.
Jeg prøvde å glemme. Vi fikk alle til å glemme.
-Hvem er "vi"? -Hvordan tror du Selskapet ble bygd?
Det begynte her. Vi svor at det ikke skulle gjenta seg.
Vi ødela mapper, slettet minner, utpresset, drepte...
Hva som helst for å skjule vår eksistens. Det fungerte. l 50 år.
Noah og jeg har prøvd å fikse dette, men mr Danko er for ressurssterk.
Så det var det du prøvde å gjøre.
Ja.
-Men du rotet det til. -Ja.
Hemmeligheten må bevares, så vi kan slutte å rømme,-
-og få tilbake livene våre. På tide å gå tilbake til gamle metoder.
-Slette minner og drepe? -Det er nødvendig.
Jeg er lei for det som skjedde her,-
-men det ga deg ikke rett å gjøre det du gjorde. Sånn er det nå også.
Vi trenger deg, Peter.
-Jeg trenger deg. -Jeg vil ikke delta på dette.
-Peter! -Jeg henter ham.
MARS 1961
Du hadde mareritt.
-Hva bryr det deg? -Dine mareritt blir virkelighet.
Du er ikke den eneste som opplever underlige ting.
Jeg vet ikke hva du mener.
Hvor fikk en snuppe som deg et sånt arr?
En sykkelulykke.
Stedet er et eksperiment, og vi er labrotter.
-Du tar feil. De skal hjelpe oss. -Hun har rett.
-Vi er misfostere. De vil kurere oss. -Og du er blind.
-Hvorfor tror du de har vakter? -Vi har ikke gjort noe galt.
-Vi kan stole på dem. -Dette har hendt før.
Nazistene med jødene, og USA med japanerne.
Dette er annerledes. Vi er annerledes.
Hva drømte du?
Drømmene mine er forvirrende. De stemmer ikke alltid.
Du må slutte å være redd,-
-og begynne å tro.
Den legen...
Suresh.
Ikke stol på ham.
-Hva prater du om? -Ingenting. Nå skal vi sove.
-Føttene mine er kalde. -Derfor burde du ha sokker.
Jeg skal finne noen til deg.
-Si god natt, Alice. -God natt, Alice.
Jeg hørte hva du sa til guttene om dr Suresh.
De har bare livlig fantasi.
Husker du da jeg ble strøk i historie? Pappa straffet meg.
Jeg ble så sint den kvelden.
Den natten ble bilen hans ødelagt av en haglskur.
Og?
Jeg tror jeg kan styre været.
Kommer dr Suresh for å ta meg?
Hvorfor fortalte du aldri om søsteren din?
Hvor er faren din?
Jeg ba om å få være alene, med deg.
Jeg vil hjelpe deg.
Jeg var seksten år da jeg kom hit.
Alt jeg tenkte på var gutter og skoleballet.
Jeg var så naiv. Skulle ønske jeg hadde din styrke,-
-mot og selvsikkerhet. Du har beseiret alle tvil.
Iblant, kanskje. Ikke alltid. Jeg prøver fortsatt å begripe alt sammen.
Du grov opp gravene uten å blunke.
Hadde jeg stolt på meg selv, ville det hadde gått annerledes her.
Det besvarer ikke spørsmålet mitt.
Har du gjort noe du skammer deg så mye for,-
-at skulle du snakke om det, ville du kanskje aldri slutte å gråte?
-Hvor kom dette fra? -Dette skjedde i drømmen min!
Det er umulig, men det er henne. Det er Alice.
Pappa?
Alice?
-Alice! -Kom, vi må gå inn igjen!
-Vil du se på menyen? -Bare kaffe.
Vi må skvære opp. Det hjelper ikke at du stikker av.
Så da du stakk i stedet for å bli i Washington-
-og rydde opp i rotet du skapte...
Ingen kan rynke på nesen mot meg som deg.
-Mets 1 986. Husker du det? -Ja.
Pappa hadde billetter til baseballmesterskapet og sluttspillet.
-Du fikk meg til å velge sluttspill. -Jeg ville du skulle se en kamp.
Jeg visste ikke at Mets skulle slå Astros.
Du fikk se Mookie Wilson i den kampen.
-Jeg hadde flaks. -Du fikk se den kampen.
-Tror du jeg lurte deg? -Ja, det gjør jeg.
Selv når du er sjenerøs, er du selvisk. Sånn er du.
Vi må finne en måte å tilgi hverandre på. Vi må klare å tilgi.
-Kan vi ikke det... -Jeg forsøker. Det gjør jeg virkelig.
Dette er en nødsending.
Vi har en kraftig stormvarsel for dalområdet.
Claire!
-Har du med deg agenter? -Vi samarbeider ikke!
Jeg prøvde å stoppe dem, og ble avslørt! Det er sant!
Jeg mislyktes! Angela tok oss med hit!
-Hva er hennes kobling med stedet? -Mennesker med evner ble ført hit!
Eksperimenter, og etter hvert mord!
-Hva? -De drepte hundrevis!
Gravene er der ute!
Hva gjør du her?
Jeg fant denne!
For 50 år siden var min far lege her! Jeg ville finne ut hva han gjorde!
Nå er jeg ikke så sikker på at jeg vil vite det!
-Hei, Alice. Får jeg et ord med deg? -Selvsagt, dr Suresh.
Det går bra, Alice.
Tre bølgede linjer.
-Hvem er de? -Blås i dem.
Bare fokuser på kortene. Greit?
-Vi prøver igjen. -En triangel.
Jeg leser ikke tankene dine. Jeg drømte at du viste meg kort.
En drøm? Om akkurat dette øyeblikket?
-Er du alltid sanndrømt? -Drømmene mine er forvirrende.
Hva annet har du drømt?
Om deg.
Du kommer til å drepe alle her.
Foreldrene mine, søsteren min...
Jeg kan forsikre deg om at det aldri vil skje.
Du er et godt menneske, og er snill mot oss,-
-men du kommer til å miste kontrollen her.
Hvis du drar, er arbeidet forgjeves. Evnen din kan jo gagne verden.
Jeg ser bare marerittene mine.
Einstein sa: "Individets liv har mening..."
"...bare i den grad det hjelper alt levende å bli edlere og vakrere."
-Du har lest Einstein. -Nei, jeg drømte at du sa det.
Du sa jo at drømmer er forvirrende, og kan tolkes på ulike vis.
Alt kommer til å bli bra, Angela.
Dette vil ikke gjøre det minste vondt.
Jeg prøvde å advare dem, og få dem til å slutte!
Jeg prøvde å redde dem, redde Alice. Nå lever Alice.
-Hvorfor skulle hun gjøre dette? -Hun er sint.
-Du tror meg ikke. -Stormer skjer!
-Det er søsteren min. -Og hvis ikke?
Jeg må finne henne. Jeg må ta hånd om dette på egenhånd.
Nei, det er for farlig der ute!
-Har du det bra? -Hva er det?
Moren deres. Hun er borte.
Så faren min var dr Mengele?
-Det vet du ikke. -Vi har fakta.
-Som hva? -Han jobbet her.
Alle utenom han døde. Det mest åpen- bare svaret er vanligvis det rette.
Man er ikke alltid fienden selv om man jobber med dem. Du vet det?
Din far var et god menneske. Du vet ikke hva hensiktene hans var.
Hvem prater vi om?
Ikke gjør deg antagelser. Ikke før du vet sannheten.
-Noen spor etter moren min? -Nei.
-Hun må være her. -Deler vi oss, leter vi raskere.
-Ingen bør være alene. -Suresh, kan du bli med Peter?
Ingen spor etter henne. Tror du søsteren overlevde?
Jeg vet ikke.
-Hva var dette for sted? -Det var her eksperimentene utførtes.
Vår skjebne er å gjenta våre foreldres feil.
Hva mener du?
Jeg er min fars sønn.
Jeg utfører eksperimenter på mennesker. Hvorfor?
Ikke for vitenskapens skyld. For egen del.
Vær ikke så hard mot deg selv.
Vi fant ut av dette for lenge siden. Du er et godt menneske.
Gode hensikter rekker ikke langt. Jeg er svak, uhederlig og egoistisk.
Vi er alle egoistiske. Det har broren min vist mange ganger.
Jeg vet hvordan det er å ha foreldre med lyter
Mor vil skape et nytt Selskap.
Hun tror det vil forhindre at dette skjer igjen,-
- men Selskapet var korrupt. -Ja, men hvorfor?
Fordi de overlevde dette? Det må ha medført redsel, smerte og sinne.
Derfor kan det gå, fordi du slapp den smerten.
Jeg må tro at det fins håp om forsoning.
Selv for Nathan.
-Blir du og Peter venner igjen? -Vet ikke.
-Han skylder på meg for allting. -Han tar jo ikke helt feil i det.
Du og jeg har rotet det til sammen.
Ja, det har vi.
ALICE I EVENTYRLAND
Danko jobbet med Sylar. Sylar kan bytte form.
Han fikk meg nesten til å drepe kona mi.
Hva var den siste boka du leste?
Jeg husker ikke den siste boka jeg leste.
Den siste filmen jeg så.
Husker du filmkveldene? Du leide gamle filmer og poppet popkorn.
-Når kan vi dra tilbake? -Jeg vet ikke. Jeg savner det også.
Jeg burde vært et nervevrak etter å ha gravd opp gravene.
Men det er jeg ikke.
Jeg er ganske enkelt ikke det.
Jeg prøvde virkelig å imponere dere begge to.
-Jeg prøvde å stanse skurkene. -Det du gjorde var modig.
Jeg var en idiot.
Jeg ville bare bli voksen.
Sånn har alle tenåringer det. Det kan du ikke klandre deg for.
Kanskje ikke. Eller kanskje jeg kan det.
En gang i tiden ville jeg bli lege...
...kokk, tillitsvalgt i klassen...
Ikke agent.
Hva venter du på? Ta farvel nå.
-Må vi dra nå? -Ja.
Linderman og Bobby har alt dratt. Vaktbyttet skjer nå.
Det er vår beste sjanse til å stikke, hente hjelp og redde alle.
-Dette er din plan. -Jeg vet det.
-Men Alice... -Hun kan ikke bli med.
-Hun sinker oss. -Jeg lovet å aldri forlate henne.
Vi trenger deg. Hold henne rolig. Sørg for at hun ikke roter til dette.
Hvordan?
Lyv.
Hva pratet dere om?
Vi skal snike oss ut i kveld.
-Kult. Jeg blir med. -Nei.
-Hvorfor ikke? -Fordi du ikke får lov.
-Jeg vil møte eldre gutter. -Skal dere kline?
Nei. Tenk ikke sånn.
Vi er straks tilbake. Dekk for oss.
Jeg er redd.
Hør her.
Jeg drømte i natt. Om deg.
Det vil være trygt her. Bare bli her.
Vi kommer tilbake snart.
Si god natt, Alice.
God natt, Alice.
Alice?
Alice, se på meg.
Vær så snill og snu deg.
Snakk med meg.
MAl 1 961 COYOTE SANDS KAFÉ
Politiet tror meg ikke. Vi må overbevise dem. Noen.
-Dere oppfører dere som unger. -Vi nyter øyeblikket.
Kom.
La oss danse. Du gikk glipp av skoleballet, og elsker denne låten.
Det har jeg aldri fortalt deg.
Hallo der.
Vi tillater ikke sånt. Ingen dansing. Ikke med en farget person.
Det var ikke vondt ment. Lat som det aldri hendte.
-Evnen din? -Vi trenger ikke være redde, Angela.
Sokker. Vi må skaffe sokker, til Alice.
Dette er en nødsending. En kraftig storm er i anmarsj.
-Uværet kom fra ingensteds... -Vi må tilbake til Alice. Nå.
Jeg lever. Du har ikke blitt gal.
Jeg kjente deg knapt igjen. Du ser så gammel ut.
Ser jeg gammel ut?
Nei. Du ser vakker ut.
Alice, hvordan er dette mulig? Hvordan?
Har du vært her i 50 år?
Da jeg fant dette stedet-
-var det fullt av mat. Jeg gjorde det jeg var nødt til å gjøre.
Jeg stjal det jeg trengte.
Klær, mat... Ting.
Hvorfor ble du?
Du sa det. Drømmen din...
Du sa jeg ville være trygg her.
-Jeg... -Og jeg stolte på deg.
Jeg trodde jeg ville være trygg her, og at verden ville være trygg.
For meg.
For deg?
Å, Alice.
Den natten jeg reiste...
Hva skjedde den natten, Alice?
Da du reiste, kom den legen, Suresh...
...for å ta meg.
Denne lille tingen...
Nei.
-Alice... -Slutt!
Alice! Vent, Alice!
Det er ikke farlig! Det er ikke farlig, Alice!
Alice!
Unnskyld.
Gå inn igjen! Nå!
BYGNING 26 LAB
Du trenger ikke bli her. La meg hjelpe deg.
Det er på tide å reise hjem.
Jeg har sokker til deg.
Siden den natten, når jeg er i villrede-
-og ikke vet hva jeg skal gjøre, så stjeler jeg sokker til deg-
-for å minne meg selv på at det fins enkle måter å beskytte de vi elsker.
Du trenger aldri fryse igjen.
Jeg er så lei for det.
Å, Banan. Det er ikke din feil.
Jo, det er det.
Jeg løy for deg den natten. Jeg trodde det var best.
Jeg prøvde å beskytte deg. Jeg prøvde å redde deg.
-Du... -Jeg er så lei for det.
Du...
-Du... -Jeg er så lei for det!
Mamma?
Alice, ro deg ned!
Ro deg ned!
-Jeg må prate med henne. -Hun dreper deg.
Jeg må prate med henne.
Alice! Slutt!
Det er ikke deres feil! Dette er din familie!
Dette er min sønn! Han er din nevø.
Du har en familie. Bare de kan rette opp allting igjen.
Ikke straff dem for mine feil.
Jeg er så lei for det.
Kom. Vi drar vår vei. Vi drar hjem.
Si farvel, Alice.
Nei.
Alice er borte. Hun er ingensteds.
Ut ifra reaksjonen hennes vet jeg nok hva far gjorde her.
Jeg fant denne i laben.
Kanskje den gir deg noen svar om faren din.
Jeg vet ikke. Stormen dekket gravene. Alle er begravd.
-Kanskje det bør forbli slik. -Greit nok. La oss dra.
Jeg blir ikke med, Peter.
-Hvorfor ikke? -Jeg er ikke rede til å gå videre.
Jeg er ikke rede til å tilgi meg selv. Ikke ennå.
Dette må aldri skje igjen. Aldri mer.
-Ingen må vite om oss. -Det gjør de alt.
Jeg drømte om fremtiden.
Vi skal bygge et Selskap som beskytter folk som oss.
-Vi er bare barn. -Ikke nå lenger.
-Hva gjør vi i drømmen? -Det som må til.
Det gjør rett i å frykte oss.
Det vi kommer til å gjøre for å beskytte hemmeligheten...
Det er et nødvendig onde.
ALlCE l EVENTYRLAND
-Jeg vil aldri treffe henne igjen. -Det vet du ikke.
Jeg forstår, mamma.
Skyldfølelsen og...
Du må gi slipp.
Vil du bli med oss?
Kom.
Greit. Kan ikke noen si noe?
-Hvordan smaker potetene? -Dette er ikke noe selskap.
Dette er en familie. Det er stor forskjell.
Familier har evnen til å tilgi.
-Mener du det? -Vi står sterkere sammen.
Så nok jakt. Vi må holde vår eksistens hemmelig.
Vi skal prøve å få orden på livene våre.
-Hva gjør vi nå? -Jeg drar tilbake til Washington...
...tar ansvar for mine feiltrinn, og snakker med presidenten.
Det har du visst alt gjort.
...gjeninnføre besluttsomhet til Det Hvite hus. Jeg lover dere...
-Hvem pokker er det der? -Sylar.
Ingenting vil bli som før.
Mange takk.
Jeg vil besvare noen spørsmål. Elizabeth?
Fortsettelse følger...
Resync: Xenzai[NEF]
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com